Visas raganas ir kuces vai rektoram vairāk neliet. Jolanta Auziņa
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Visas raganas ir kuces vai rektoram vairāk neliet - Jolanta Auziņa страница 2
![Visas raganas ir kuces vai rektoram vairāk neliet - Jolanta Auziņa Visas raganas ir kuces vai rektoram vairāk neliet - Jolanta Auziņa](/cover_pre1370445.jpg)
Pēkšņi sieviete atcerējās burvju akadēmijas bijušās rektores Amālijas Šaboldanskas nicīgi saburzīto seju.
“Jūs pieļaujat izvirtību izglītības iestādes sienās! Neviens tavs absolvents nav kārtīga cilvēka uzmanības vērts!”
Stulbi! Ko gan viņa saprastu par burvību! Mēs apzināmies pasauli un sevi kā tās neatņemamu sastāvdaļu. Un labāk ir iziet caur iniciāciju ar vīrieti nekā caur nāves zināšanām, kad ceļš uz spēku tiek atvērts ar dunci sirdī.
Šaboldanskajai pašai bija pat seši oficiāli vīri, par mīļotājiem labāk klusēt, bet viņa mēģināja tiesāt savas meitenes! Ar kādu prieku viņa nosūtīja viņai bojājumus. Mmm… Veselu gadu neviens vīrietis nevarēja pieskarties šai drūmajai lietai – tā uzreiz sāka kurkstēt un spļaut tarakānus. Bērnišķīgs triks. Šo lāstu kaut kā izdomāja pirmgadnieces, taču tas ir tik noturīgs, ka to varēja noņemt tikai tas, kurš to uzmeta. Parastā dzīvē nesāp, bet formāli iesniegt sūdzību… Ja jau esi diezgan vecs, tad vīri jau sen ripinās savos kapos, jo viņu sievas izklaidējas ar jaunajiem saimniekiem, un tu pats esi vienas no prestižākajām akadēmijām rektors, formāli risināt šādas problēmas gadā Ir, maigi izsakoties, neērti kādu vainot. Viņa izturēja ilgu laiku, slepus vērsās pie citām raganām, bet beidzot ieradās Minevrā, lai paklanos un atvainojās par saviem vārdiem. Ragana atcēla lāstu, taču tas nevairoja viņu mīlestību vienam pret otru. Un, ja viņa nesen nebūtu nomainīta rektora amatā, Minerva pat nedomātu par studentu apmaiņu.
Interesanti, kurš tika nolīgts viņas vietā? Jums vajadzēs aprunāties ar jauno rektoru, pirms dosiet viņam savas meitenes. Un ja viņai viņš patīk… tad varbūt ir vērts pamēģināt šo apmaiņu. Un raganām te, akadēmijā, būs jautrāk. Šī ir iespēja izmēģināt savu maģiju pie jaunajiem burvjiem! Varbūt viņi raganus nedaudz liks pie prāta, pretējā gadījumā viņi ir pārņēmuši modi staigāt kā gaiļiem. Raganas nav vistas, tās galu galā noplūks spalvas, taču veselīga konkurence nevienam nav kaitējusi.
Un, ja viņu akadēmijas burvji iekļūst nepatikšanās viņas meiteņu dēļ, viņi ir viņu pašu biezgalvji. Nebija jēgas iesaistīties ministrijas avantūrā. Un tikai lai kāds mēģina viņus aizvainot!
Tā izlēmusi, Minerva paņēma pildspalvu, tukšu papīra lapu un pēc nelielas vilcināšanās sāka rakstīt vēstuli…
2. nodaļa. Ceļā uz akadēmiju
Apkalpe izbrauca no mājas vārtiem, un es atviegloti uzelpoju. Es mīlēju savu māju un savus vecākus, taču šajos svētkos viņi tik neatlaidīgi gribēja mani saderināt ar kādu un ātri apprecēt, ka man bija apnicis cīnīties ar pieaicinātājiem un nebeidzamām sarunām par to, cik kauns bija kārtīgai dāmai. ragana. Tas bija kauns.
Un es lieliski sapratu, kāpēc viņi ar katru reizi rīkojās arvien neatlaidīgāk – viņi uztraucās, ka sabiedrība uzzinās, ka es studēju Burvības un burvju akadēmijā, un tad es vairs nevarēšu atrast normālu saderību. Redziet, baumas par šo iestādi un raganām ir pārāk divdomīgas.
Kas man par to rūp? Es esmu ragana! Un es ar to lepojos. Tagad raganas pat oficiāli sēž Karalistes padomē. Un pirms tam aiz katra ievērojama politiķa vienmēr varēja atrast viltīgu raganas smaidu. Vai ir iespējams iedomāties vismaz vienu pārtikušu pilsētu vai ciemu bez raganas? Tieši tā! Tikai augstajā sabiedrībā viņi mūs turpina uzskatīt par otrās šķiras pilsoņiem. Bet, manuprāt, šajā augstajā sabiedrībā bez tā neiztikt. Viņiem noteikti ir jāsadala cilvēki klasēs un jāpiešķir sev augstākais.
Nu ļaujiet. es iemācīšos. Es kļūšu par neatkarīgu raganu, un es nedomāju par augstdzimušiem pielūdzējiem. Es precēšos tikai mīlestības dēļ! Tā es nolēmu bērnībā, un raganas ir spītīgas būtnes un reti maina savus lēmumus.
Protams, visās šajās diskusijās iezogas iniciācijas jēdziens. Mūsu kurators par to runāja ar katru no raganām atsevišķi, bet… man jau spēka pietiek. Galvenais ir apgūt prasmes. Un, ja būs vairāk spēka, ar to vienkārši pietiks vairākām manipulācijām. vairāk manipulācijas.
Spriežot, es paskatījos uz krustmāti Sesīli, briest, dzīvespriecīgu, pusmūža blondīni, kas bija nosūtīta man līdzi, lai sekotu līdzi. Viņa ir ļoti sabiedriska sieviete un aizver muti tikai mana tēva klātbūtnē, kurš reiz apsolīja viņu aizsūtīt uz klosteri, ja viņa priekšā izrunās kaut vienu vārdu.
Un tagad viņa pļāpāja un vēdināja sevi ar smaržīgu kabatlakatiņu, kamēr es, atrauts no visa, domāju par savām lietām.
– Ak, šajā vagonā ir smacīgs. Kā tev klājas, mazulīt? Vai tu jūties labi? Laikam skumji atkal pamest tēva māju? Un viņi gandrīz atrada līgavaini. Gustavs bija kaislīgi tik labs! Uzacis izkaisītas, acis caurdurtas. Ak, un viņš izrādījās spēcīgs vīriešu daļā. Man netrūka nevienas istabenes… – Un pēc tam, kad pieķēru sevi. – Ak! Kam es par to runāju?! svēts svēts! Bet tu, mazulīt, vēl mācies par raganu. Viņi pat jūs par to neinformēs. svēts svēts! Un kāpēc tavs tēvs savulaik piekrita tevi sūtīt uz šo akadēmiju? Nav tā, ka jūsu priekšnieks viņu apburtu. svēts svēts! “Tantīte sastapās ar manu firmas zīmi sašaurināto skatienu un ātri attālinājās no raganu tēmas. – Tātad, par ko es runāju? A! Es nesaprotu, kāpēc tu viņu noraidīji. Un Vernons? Nu viņš ir tik skaists! Vaigi kā āboli, uzreiz var redzēt, ka vesels jauneklis un labi ēd. Un Duglass? Lūk, kur šķirne ir! Tik simpātisks jauneklis, un kāds solījums! Lai gan viņa ģimene nav īpaši bagāta, tā ir cēla, un pats zēns mācās par burvi. Kāpēc viņš tevi neiepriecināja?
“Arogantais dupsis,” es nomurmināju zem deguna, bet aizmirsu par tantes fenomenālo dzirdi, kas parasti pamodās visnepiemērotākajā brīdī.
– Matilde! – viņa kliedza. – Kādus vārdus tu lieto?! Tu esi muižniece!
Un mēs ejam prom…
Es nožēlojot nolaidu galvu un atgriezos savās domās. Un tad tantei apnika, un mēs ar viņu, regulāras karietes kustības iemidzināti, aizsnaudāmies.
* * *
Vēlu ieradāmies krodziņā, kur plānojām nakšņot. Tante pusdienās ceļmalas krodziņā ēda kaut ko novecojušu un pārāk bieži pa ceļam veltīja savu nenovērtējamo uzmanību ceļmalas krūmiem.
Un tagad tā vietā, lai dotos un sarunātu ar kroga saimnieci par nakšņošanu, viņa metās meklēt tualeti, un es smagi nopūtos, paskatījos uz neticami zvaigžņotajām debesīm un, pēc ilgas ilgas, nedaudz izstiepusi kājas. sēdies karietē, aizgāja uz krogu.
Un tur mani sagaidīja pilnas iestādes troksnis un kņada. Citos savos ceļojumos neesmu sastapies ar tik pārpildītām krodziņiem. Nedaudz pārsteigts, es sastingu durvīs un… dabūju iedurt