Чари. Даніела Стіл
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Чари - Даніела Стіл страница 4
![Чари - Даніела Стіл Чари - Даніела Стіл](/cover_pre201322.jpg)
Дгараму було п’ятдесят два роки, він був розлучений і мав у Делі двох дорослих дітей. Його син працював разом із ним, а донька була одружена з найбагатшим чоловіком в Індії, мала трьох дітей і була напрочуд вродливою жінкою. Білий костюм Дгарама, пошитий його кравцем у Лондоні, надавав йому дуже гарного й екзотичного вигляду зараз, коли він сидів напроти Шанталь. Вона принесла скатертину та столові прибори, а також їжу, а він додав до столу срібну миску кав’яру, шампанське й вишукане біле вино.
Того вечора Шанталь була привабливою і, як завжди, молодшою за свій вік з її підтягнутою фігурою, досі юним обличчям і довгим білявим волоссям. Вони з Дгарамом заглибилися в розмову про кіновиробництво в Індії, насолоджуючись товариством одне одного. Тим часом він відкорковував шампанське. Ще одну пляшку він приніс для Валері й Жана-Філіпа. Вони розділили їжу на кілька столів, і скрізь панувала сердечна, святкова атмосфера. Подумати лише – сім тисяч людей насолоджуються вишуканою вечерею і приємно проводять час. О дев’ятій тридцять всі були за столом, і бенкет йшов повним ходом: лилося вино, передавалися закуски, віднаходилися старі друзі й здобувалися нові.
Поряд із ними за сусіднім столиком сиділа молодь, серед якої були гарненькі дівчата – їх уже встигли помітити Ґреґоріо і Дгарам, але вдали, що не помічають, зосередившись на своїх компаньйонках. Жан-Філіп і Валері зібрали разом привабливу, жваву компанію, які явно чудово проводили час – усі сміялися, всім було весело. Сонце повільно сідало, останні промені відбивалися у вітражах Собору Паризької Богоматері. Вишукане видовище. Майже одразу з їхньою появою задзвонили церковні дзвони, вітаючи гостей. А на балконі з’явився священик і помахав рукою на знак того, що радий усіх бачити.
За півгодини сонце сіло, і по всій площі перед Собором спалахнули вогники – на кожному столі запалали свічки. Жан-Філіп прогулювався вздовж рядів, переконуючись, що всім гостям добре. Він зупинився поговорити з Шанталь, і лише на мить вона побачила серйозний вираз його очей, який стурбував її.
– Усе гаразд? – прошепотіла вона, коли він нахилився її поцілувати. Вона добре знала його.
– Я тобі завтра зателефоную, – відповів він так, щоб ніхто більше не чув. – Пообідаємо разом, якщо зможеш.
Вона кивнула, завжди готова знайти для нього час, якщо була йому потрібна, або ж просто для дружнього обіду, щоб побалакати і посміятися. Він подався до інших гостей, і в цей час у Ґреґоріо задзвонив телефон. Той відповів італійською і миттєво перейшов на англійську. Бенедетта не зводила з нього стривожених очей. Він поспіхом устав і відійшов, аби спокійно продовжувати розмову, а Бенедетта приєдналася до бесіди Дгарама і Шанталь за сусіднім столиком, намагаючись триматися невимушено.
Шанталь бачила біль в її очах. Вона підозрювала, що справа в останньому романі Ґреґоріо. Той уже тривалий