Пентаграма. Ю Несбьо
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Пентаграма - Ю Несбьо страница 26
![Пентаграма - Ю Несбьо Пентаграма - Ю Несбьо Інспектор Харрі Холе](/cover_pre126290.jpg)
Харрі подивився навкруги. Йому здавалося, що за ним спостерігають, але на вулиці нікого не було, а вікна будинків відбивали тільки чорне небо та сонце. П’яне марення.
– Гаразд, – сказав Харрі. – Більшого ми поки що зробити не можемо.
Віллі дивився на нього з тим самим відчаєм.
– Усе добре, – запевнив його Харрі.
Віллі відповів без усякої інтонації, неначе диктував метеозведення:
– Ні. Все погано.
– Фу! Іване, до мене! – крикнув кінолог, натягуючи повідець.
Собака сунув ніс під переднє крило припаркованого на тротуарі «гольфа».
Харрі поплескав Віллі по плечу, прагнучи не зустрічатися з ним поглядом, і мовив завчені фрази:
– Усі чергові машини повідомили. Якщо до півночі вона не з’явиться, ми відправимо пошукову групу. Добре?
Віллі не відповів.
Іван гавкав і рвався з повідця.
– Секунду, – сказав кінолог. Він став рачки і заглянув під машину. – Господи! – охнув він і засунув туди руку.
– Знайшов що-небудь? – запитав Харрі.
Кінолог обернувся до нього, в руці він тримав дамську туфлю на шпильці. Харрі почув у себе за спиною важке дихання Віллі Барлі.
– Це її туфля, Віллі?
– Усе погано, – повторював той. – Усе погано.
Розділ 10
Четвер і п’ятниця. Кошмар
В четвер увечері перед поштою в Рудельокка зупинилася червона поштова машина. Вміст ящиків зсипали в мішок і відправили на Біскоп-Гуннерус-гате, будинок 14 – більш відомий як головпоштамт Осло. Того ж вечора в сортувальному терміналі листи розфасовували за розміром, і пузатий коричневий пакет виявився поряд із іншим листом такого ж формату. Конверт пройшов через декілька пар рук, але, зрозуміло, нікого не зацікавив. На географічному сортуванні йому теж не приділили особливої уваги, і конверт спочатку опинився в блоці для Східної Норвегії, а потім у партії з індексом 0032.
І ось він знову лежав у мішку в червоній поштовій машині, готовий до завтрашньої відправки. Була ніч, більша частина Осло спала.
– Усе добре. – Хлопчик поторсав кругловиду дівчинку по голові. Довге тонке волосся приставало до пальців. Електростатична електрика.
Йому було одинадцять. Їй сім. Брат і сестра. Приходили відвідувати маму в лікарні.
Підійшов ліфт, відчинилися двері. Чоловік у білому халаті відсунув залізні ґрати, коротко всміхнувся їм і вийшов. А вони ввійшли.
– А ліфт чому такий старий? – запитала дівчинка.
– Тому що будинок старий, – сказав хлопчик, зачиняючи ґрати.
– Це лікарня?
– Не зовсім. – Він натиснув на кнопку «1». – Це будинок, де втомлені люди можуть трішки відпочити.
– А мама втомилася?
– Так,