Привид. Ю Несбьо
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Привид - Ю Несбьо страница 37
![Привид - Ю Несбьо Привид - Ю Несбьо Інспектор Харрі Холе](/cover_pre126291.jpg)
Харрі розуміюче кивнув головою, щоби їй не довелося називати ім’я.
– Він почав пізно приходити додому. Сказав, що з друзями зустрічається, але я тих друзів ніколи не бачила. Одного разу він зізнався, що був у кав’ярні на Лейдсеплейн і курив там марихуану.
– В «Палаці Бульдога», де повно туристів?
– Та отож. Мабуть, для Амстердама це норма, подумала я. Але водночас я перелякалася. Його батько… ти ж знаєш…
Харрі кивнув. Аристократичні гени Олега, які він успадкував від свого батька. Нервове піднесення, напади люті і меланхолії. Країна Достоєвського.
– Він подовгу сидів у своїй кімнаті, слухаючи музику. Важку й похмуру. Ти ж добре знаєшся на таких групах.
Харрі знову кивнув.
– Але він слухав також і твої записи. Френка Заппу. Майлза Девіса. Суперграсс. Ніла Янга. Суперсайлент.
Назви прозвучали так швидко, що Харрі запідозрив Ракель у тому, що вона підслуховувала Олега.
– А потім одного дня я випадково зайшла до його кімнати і знайшла там дві пігулки зі смайликами на них.
– Екстазі?
Вона кивнула.
– Два місяці по тому я подала заяву, отримала роботу в офісі Генерального прокурора, і ми знову перебралися сюди.
– До старого, безпечного і безневинного Осло.
Ракель знизала плечима.
– Олег потребував зміни обстановки. Можливості почати все наново. І це спрацювало. Він не з тих, хто має багато друзів, ти ж знаєш, але Олег зустрів кількох старих приятелів і добре вчився у школі, допоки… – Її голос затремтів, і вона подавлено замовкла.
Харрі мовчав. Сьорбнув кави. І приготувався до найгіршого.
– Він днями поспіль не бував удома. Я не знала, що робити. А він чинив, як йому заманеться. Я телефонувала до поліції, психологам, соціологам. Офіційно він ще не був повнолітнім, однак ніхто не міг нічого вдіяти, якщо не було доказів вживання наркотиків чи порушення закону. Я почувалася такою безпомічною. Я, котра завжди вважала, що у всьому винуваті батьки, котра завжди мала напоготові конкретний варіант розв’язання проблеми, коли діти інших батьків відбивалися від рук. Не будь бездіяльним та апатичним, проявляй ініціативу! Дій!
Харрі поглянув на її руку, яка лежала поруч із його рукою на столі. Витончені пальці. Тоненькі жилки, які зазвичай на початку осені ще ховалися під загаром. Але він придушив імпульсивне бажання прикрити її руку своєю. Щось стало на заваді. Олег.
Ракель зітхнула.
– Тож я пішла до центру міста і почала шукати його. Вечір за вечором. Ніч