Ігри долі. Іванна Боразан
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Ігри долі - Іванна Боразан страница 7
![Ігри долі - Іванна Боразан Ігри долі - Іванна Боразан](/cover_pre158992.jpg)
Цей жест Оксана знала надто добре. Він вказував на те, що Аня дуже хвилюється. «Нічого страшного в цьому немає», – заспокоювала себе Оксана. Це не дивно, адже Аня змушена була побороти себе, змінити свою «природу», і боялася, щоб усе це не було даремним. Не те, щоб потрачені зусилля, а сама надія. Надія – світле почуття, але коли вона втрачається, перетворюється на гіркі спогади і розчарування.
Запізно Оксана зрозуміла, що зробила. Вона вселила надію, і якщо нічого не вийде, Аня буде звинувачувати у всьому її.
Оксана ні на крок не відходила від Ані, але поринувши у свої думки, не помітила, що сталося з її подругою. Аня виглядала наче привида побачила, її очі наповнились слізьми, а одна непрохана сльозинка скотилася по її блідому обличчі. А причиною такої переміни став Ніколас Харт, у чиїх обіймах Аня побачила гламурну даму. Анна продовжувала стояти у заціпенінні, не знаючи, що робити далі і не зводила погляду від пари, яка насолоджувалася спілкуванням, не помічаючи нічого навкруги. Швиденько, як тільки це можливо у такій ситуації, Аня все ж таки взяла себе в руки, змахнула сльозу і майже бігцем подалася у інший кінець зали, зникаючи у темряві кутка. Подалі від чужих очей, подалі від себе і від болю, який заглушував усі інші почуття. Хоча ні! Ще було роздрутування, злість на себе, на те, що вона така дурна. Що вона собі думала? Що, побачивши свою «неприглядну» помічницю у іншому амплуа, Ніколас Харт впаде до її ніг? Забуде про своїх подружок? «Боже, Боже, про, що я думала? На що сподівалася?»
Вдихаючи на повні груди і тим самим заспокоюючи себе, Аня стала вдивлятися у зал, шукаючи Оксану. Та не заставила себе довго чекати і вже через хвилину стояла біля Ані, вдивляючись у її перекошене від душевного болю обличчя і шукала потрібних слів, щоб хоча б трохи її заспокоїти. Але чомусь потрібні слова не знаходилися, тому Оксана просто стояла і дивилася зі співчуттям на Аню.
Та все виявилося не таким трагічним, як здавалося на перший погляд. Все – таки від пильного ока Ніколаса Харта не втекла темноволоса красуня, яка довго не відводила від нього погляду, а потім десь швиденько зникла. Тепер, пробираючись крізь натовп, він шукав її. Але вона наче крізь землю провалилася. Аж тут йому вдалося угледіти цю незнайомку. Вона, з якоюсь блондинкою, як вдолося розгледіти Ніку, ішли в напрямку виходу. Він не міг собі дозволити прогавити шанс з ними познайомитися, незнайомі обличчя на цих тусовках рідко побачиш. Тому Нік поспішив за ними. Наздогнати їх йому вдалося тільки в невеликому коридорі. Це