Apstākļu spiediena ietekmē. Edgars Auziņš
Чтение книги онлайн.
Читать онлайн книгу Apstākļu spiediena ietekmē - Edgars Auziņš страница 6
![Apstākļu spiediena ietekmē - Edgars Auziņš Apstākļu spiediena ietekmē - Edgars Auziņš](/cover_pre1369299.jpg)
– Ko tu ar to domā? – viņš aizdomīgi jautāja.
– Līdz tam, ka jādomā kritiski. Redzi, cik viegli ir apjukt,» es iesmējos. – Tagad rūpīgi apdomājiet un izlemiet, vai jaunā dzīvojamā kompleksa dzīvoklī varēja būt glabātas narkotikas, un pamatojiet savu izvēli.
Mašīnā iestājās nāvējošs klusums, man šķita, ka es dzirdēju, kā viņa galvā griežas zobrati.
«Nē, viņi nevarēja,» pēc pārtraukuma paziņoja Saša.
– Sniedziet iemeslus.
– Tas ir pārāk dārgi – jāpieņem darbā cilvēki, kas ir kā pārcēlēji un, iespējams, ja dzīvokļa īpašnieks nebūtu blakus, viņi pārbaudītu preču rēķinu, ierakstītu žurnālā un viss.. Turklāt jūs pats teicāt, ka nekāda īpaša narkotiku pārdošanas kāpuma nebija, un jūsējā nolēma, ka tās tiks vestas tālāk, kas nozīmē, ka tās atkal brauks garām kamerām un konsjeržiem un radīs aizdomas.
«Bet viņi varētu to visu pagaidīt un pēc kāda laika transportēt vai pārdot tālāk,» es mēģināju satricināt viņa pārliecību par savu atbildi.
– Nedomāju, ka klienti gaidīs, kamēr viss nokārtosies, jo tas acīmredzot prasīs vairāk par vienu dienu. Un narkotikām noteikti ir kaut kāds derīguma termiņš un uzglabāšanas apstākļi,» viņš neatkāpās no savas versijas.
«Labi, es to saskaitu,» es godīgi apstiprināju viņa argumentu. – Tad ejam tālāk. Lielākā daļa mūsu māju ir parastas: bez skaistas fasādes, nedaudz novecojušas, bez kamerām vai jebkādas citas drošības, izņemot domofonus. Kurā rajonā ar šādām mājām jūs paslēptu negaidītu, lielu nelegālu preču sūtījumu?
«Noteikti nav tas turīgākais,» viņš iesmējās.
– Tas ir viss. Izdariet savus secinājumus.
Saša, pretēji manām cerībām, ilgi domāja. Atkal gandrīz aizmigu.
– Māja Pārkovajā ir piecstāvu, un to ieskauj divstāvu vecas kazarmas. Šī iela parasti atrodas pilsētas nomalē, industriālā rajonā. Kādreiz tuvumā atradās rūpnīca un tajā apmetās cītīgi strādnieki, taču perestroikas laikā fabrika sabruka un daudzi palika bez darba. Šī teritorija ir kļuvusi kā cietuma atzars. Jā, menti baidījās uz turieni iet pat pa dienu – man teica vectēvs. Tas bija šausmīgs laiks. Neilgi pirms rūpnīcas sabrukšanas viņi tur sāka būvēt šo piecstāvu ēku, taču viņiem nebija laika to pabeigt. Cits uzņēmums pabeidza celtniecību un ātri, privāti pārdeva dzīvokļus, pirms tur sākās pilnīgs haoss. Patiesībā šī ir vienīgā māja, kurā ir vairāk vai mazāk atbilstoši īrnieki. Brīvos vai atbrīvotos dzīvokļus kazarmās atdeva visādiem ieslodzītajiem, un tāpēc noziedzības situācija tur kļuva vēl sliktāka. Pieklājīgāki un turīgāki cilvēki, protams, uzreiz pārcēlās uz citu rajonu, un mazāk kārtīgi iemācījās pievērt acis uz visām dīvainībām un dzīvot pēc principa «mana māja ir nomalē». Pārējie rāvēji jau sen bija nodzērušies līdz nāvei un droši vien neko dīvainu nebūtu pamanījuši, tāpēc šī mikrorajona iedzīvotāju aptauja nekādu labumu nebūtu devusi. Pat ja viņi sāktu pārbaudīt un pārmeklēt visas barakas vai tikai to cilvēku dzīvokļus, kuri notiesāti par narkotikām, viņi nepārbaudītu ne šo piecstāvu ēku, ne to pašu dzīvokli. Saimnieks ir tīrs, vai ne?
Kad viņš pabeidza stāstu, mēs jau bijām ieradušies pie manas mājas un vienkārši sēdējām mašīnā un runājām.
– Perfekti. Tev pašam jāiet uz policiju. Tev ir labas analītiskās spējas. Droši vien gēni,» es jokoju.
– Labi, mēs izdomājām māju, bet ko tālāk? Kā meklēt dzīvokli? – mans kompanjons nopūtās.
«Paskaties pa logiem,» es vienkārši atbildēju.
– Paskaties pa logiem? Viegli pateikt! Piemēram, 19. dzīvoklis tajā ēkā atrodas augšējā stāvā.
– Binokļi tika izgudroti septiņpadsmitajā gadsimtā! – ar nepatiesu pārsteigumu balsī pateicu vēsturisko faktu.
– Neder. Skata leņķis neļaus mums redzēt piekto stāvu,» viņš ātri noraidīja šo ideju.
– Jā, no zemes tas to neļaus. Bet gandrīz pretī mājai ir neliels pamests ūdenstornis.
– Vai tas nav pārāk tālu? Un kā zināt, no kuras puses skatīties?
«Vienā pusē ir tornis un otrā kazarma, un tur nav grūti uzkāpt uz jumta.» Apmēram tālu: tas ir atkarīgs no aprīkojuma. Ar teātra binokli noteikti neko nevarēs redzēt.
– Labi, kas bija šajā dzīvoklī? Kā jūs sapratāt, ka šis ir tas pats dzīvoklis?
«Tā mēs atradām piemērotu māju un uzstādījām tai novērošanu. Un ko mēs redzam? Narkotikas tika pārvadātas kravas automašīnā augļu kastēs. Pēc dokumentiem tie bijuši augļi. Tātad dzīvoklī mēs redzam augļu kastes. Proti, trīs lielas kastes. Pagaidām viss sakrīt.
– Nu, kas viņiem vainas? Varbūt tur tiešām ir augļu kastes,» kritizēja Saša.
– Labi, labi, ka izmantojāt kritisko domāšanu. Tieši tāpēc, ka tur var būt parastie augļi, uzstādām dzīvokļa numuru, ko nav īpaši grūti izdarīt, un tad dodamies uz valsts reģistrācijas dienestu un noskaidrojam visas detaļas par dzīvokli, tajā skaitā īpašnieka vārdu un iespējamo ilgtermiņa nomas līgumi. Civilstāvokļa aktos atrodam dzīvokļa īpašnieka foto un turpinām uzraudzīt. Man paveicās: dzīvokļa īpašnieks dzīvokli it kā izīrēja ilgtermiņā, un tādi līgumi ir jāiekļauj reģistrā.
– Un aizkari, starp citu, netraucēja mūsu uzraudzību?
– Istabā karājās caurspīdīgs tills, un, kad iekšā ieslēdza gaismas, viss bija lieliski redzams. Viņi virtuvē vispār nekarina garus aizkarus, un viņam tādu nebija vispār,» es noskaidroju detaļas.
«Kaut kas nesakrīt,» viņš mani pārtrauca. – Šis cilvēks ir noziedznieks, bet viņš ievēro likumus? Šaubos, ka kaimiņi tajā mikrorajonā un tajā mājā būtu uzbrukuši, ka tur dzīvo nevis viņš, bet gan kāds cits, un tam vispār nebija jēgas…
– Atgriezīsimies tieši pie mūsu biznesa. Tātad, mēs atrodam dzīvokļa īpašnieka fotoattēlu un lūdzam fotogrāfiju no personas, kas īrēja šo dzīvokli, bet mēs saskaramies ar faktu, ka šī persona ir nepareiza dzimuma un parasti ir reģistrēta citā pilsētā. Skaitlis un sērija sakrīt, bet pārējie dati neatbilst. Neparasti, vai ne?
– Tas ir neparasti, bet saimnieks varēja kļūdīties ar vienu numuru. Ne vienmēr pēdējais. Mazliet nesekoju līdzi, novērsos no domām un uzrakstīju nepareizu numuru. Viss var notikt,» viņš paraustīja plecus.
– Protams, ka var, tā vienkārši nav pati tipiskākā situācija. Un pareizi atzīmējāt par likumu ievērošanu – vīrietis ir tīrs, bez sodāmības, nolēma dzīvokli izīrēt un pat visu izdarīja pēc noteikumiem. Protams, viņš varēja kļūdīties